РИКИ-ТИКИ-ТАВИ (1965) по разказа на Ръдиард Киплинг
Лапките прибрани, главата ниско.
Скок! Още! По-точно! По-високо! Напред! Надясно! Напред! Наляво!
Учи се да се сражаваш, синко. И със зъби, и с нокти.
Подскок и изненада!
Казват, че ухапаният от змия мангуст,
яде някаква трева, която го излекува. Това не е вярно!
Победата на мангуста над кобрата е в бързината на неговите очи и лапи!
Кобрата владее ухапването, а мангуста - подскока!
Ето този подскок е по-добър от всякаква лечебна трева.
Апчих!
Рики-тики-чик...
Какви са новините, сестрице?
Отвори уши, Чучундра. Сега са много.
Ти видя ли ги?
Ах... Къде?
В лехата с пъпешите?
И още... Ах-ах-ах-ах..
Загина младата мангуста. Погледни. Лежи там, бедничкият!
Не, не, и без това ми е разбито сърцето. И след това... Винаги съм казвала,
че когато родителите не се грижат за възпитанието на децата, децата затъват в калта!
Мъртва мангуста!
Може би още е жив? Опитай да го сгрееш.
Ха-ха-ха. - Рики-тики-чик!
Рики иска да се сприятели с теб.
Абу, той ще го ухапе! - Не.
Разбира се, ако Абу не го вдига от пода за опашката.
Да му дадем да яде. Може би ще му хареса у нас.
Какво се е случило?
Мангуста оживя! Той не е толкова глупав, че да потъне.
Винаги съм казвала:
"Когато родителите правилно възпитават децата, децата не затъват в калта!"
Здравей! Как се чувстваш? - Добре. Вие в тази къща ли живеете?
Не, аз живея в градината. Аз съм Чуа, градинска мишка.
В къщата живее сестра ми.
Ще остана тук и ще разузная кое как е.
Няма да му позволя да живее в къщата. - Недей. Не им пречи на приятелството.
Какво се е случило?
О, голямо нещастие!
Синчето ни падна през нощта от гнездото и Наг го изяде.
Това е много тъжно. Но аз съм тук отскоро, не съм тукашен.
Кой е този Наг?
Ти питаш кой е Наг?!
Погледни и трепери, защото Наг - това съм аз!
Ти мислиш, че щом имаш шарка на гърба си, имаш право да гълташ пиленца?
Хайде, младежо, да си поговорим. Нима ти не обядваш по свой вкус?
Тогава защо аз да не закусвам с птиченца?
Огледай се отзад! - Ухапи я, острозъби!
Ура! Ура! - Ще ми паднеш ти!
Настъпи време да си припомня всичко, на което ме учеше татко.
Браво, Рики! Ти се сражава храбро!
Аз само я ухапах. Рики-тики-чик!
Рики-тики! Къде изчезна цял ден?
Рики-тики-чик!
Какво му е? - Тичал е цял ден и е уморен.
Не, нещо го безпокои.
Кой е?
Аз съм, Чучундра. Ах, не ме погубвай, Рики-Тики!
Този, който се сражава със змии, ще се унижи ли да се разправя с някакъв си тлъст плъх!
Ах, аз съм толкова нещастна!
Не ми стига смелост, дори да пробягам до средата на стаята.
И кой знае дали Наг няма да ме убие по погрешка.
Ще си помисли, че аз - това си ти!
Намерила от какво да се страхува! Наг е в градината, а ти не ходиш там.
А ти какво знаеш за Наг?
Аз? Аз... не знам.
Hо Чоа ми казва, че Наг - той... Той, разбираш ли... е навсякъде!
Нима не чуваш, Рики?
Ще ухапеш Големия Човек и се връщаш.
Заедно ще довършим мангуста!
Но ще имаме ли полза, ако убием хората?
Как не!
Спомни си, когато къщата беше пуста, нима тук имаше мангусти?
А децата ни...
О, когато се излюпят от яйцата, ще им трябва спокойствие.
Не съм мислил за това.
Ако го нападна сега, Нагайна ще чуе.
Двамата ще ме победят!
Чудесно!
Нагайна, на сутринта Големия Човек ще дойде тук да се измие.
Аз ще го почакам тук в хладното. Докато се разсъмне. Чуваш ли ме?
Нагайна не отговори. Тя си е отишла! Рики-тики-чик!
Погледни, Жуния! Това е нашата мангуста.
Бедничкият! Той спаси всички ни от смърт.
Ти ли си, Чучундра? - Ти си жив, Рики?
А аз дойдох да поплача над разбитото ти тяло.
Отиди да поплачеш над Наг. Призори го хванах за врата!
Чуй, Чучундра, змиите говореха за яйца.
Да знаеш къде са скрити?
Не, от теб нищо не може да се научи!
"Радвай се, майко, и смей се - в битка убит е врага.
Пак над пилците ти пей си. В гроб е врагът ни сега.
Кой ни избави нас, кой? Името му изречи.
Рики - с горящи очи; Рики - безстрашен герой!"
Ах ти, глупава топка с пера! Нима сега е време за песни?
Умря! Наг умря! - Да, но Нагайна е жива.
Ако можех да достигна гнездото ти, бих ти хвърлил един пердах!
Отговаряй, къде е Нагайна?
О, прекрасни герой! На бунището зад къщата, тя плаче за Наг.
О, велики белозъби Рики!
Остави зъбите ми на мира! Само ми кажи къде са скрити змийските яйца?
Аз знам! Нагайна ги е заровила в пъпешовата леха зад стобора.
Не бързай! Това е точно до бунището, а там е Нагайна!
А! Слушай, Дарзи!
Лети натам и се престори, че крилото ти е счупено.
Нека Нагайна да те подгони!
Но, Рики! Нима е благородно да се унищожават яйца?
От тях се излюпват птиченца.
Колко си глупав! От яйцата на кобрите се излюпват само зли кобри!
А, ти ли предупреди мангуста, че искам да го ухапя?
Лошо място си си избрала, за да куцаш!
Ох! Крилото ми е счупено. - Сега ще умреш!
Къде? Погледни ме!
Не се оглеждай, тя ще те глътне! Лети, лети само напред!
Още един ден и би било късно.
Смърт на кобрите!
Рики, по-бързо!
Нагайна припълзя до къщата, замислила е убийство.
Стой и не се движи!
О, глупави хора, убили Наг. При вас дойде Смъртта!
Нагайна, обърни се към мен! Обърни се! Да се бием!
Ако направиш още една крачка, ще ухапя момчето!
Отиди в лехата с пъпешите и погледни, какво се е случило със змийчетата ти!
Тоава е последната кобра. Кобрата-царица!
Дай ми го! - Срещу какво?
Ще се махна оттук и няма да се върна никога.
Няма да се върнеш, защото скоро ще лежиш на бунището!
Аз убих Наг! Излез, Нагайна, и се сражавай с мен!
Рики-Тики загина.
Да, там е нейното подземие. Уж знам това! Ай!
Всичко свърши... Нагайна повече никога няма да излезе оттук.
Вижте! Той е жив!
Нашият Рики!
Някакви новини, сестрице?
Радвай се, радвай се! Победихме змията!
Успокойте се, змиите са убити. А ако допълзят, аз съм тук!
превод и субтитри: НИКЧО използван е и превода на Христо Радевски