Sojuzmultfim Moskva
Strašidlo cantervillské Oscar Wilde
Scénáø: Georgij Munblit
Režie: Valentina Brumberg, Zinaida Brumberg
Skladatel: Aleksandr Varlamov
Kamera: Boris Kotov
Role ozvuèeli: V. Kenigson, A. Konsovskij, R. Zelenaja,
J. Vesnik, K. Rumjanova, M. Vinogradova, T. Dmitrijeva
Je zpátky!
Uklidni se, drahá.
Dotkl se ledovou rukou mého èela.
Nikdo ho nevidìl už nìkolik let. Jen se ti to zdálo.
Už je tomu více než 300 let.
300 let!
Øíkají, že na zámku je strašidlo!
Smìšné, mysleli si, že mì vydìsí strašidlem.
"Strašidlo?" - odpovìdìl jsem - "Výbornì!"
"My Amerièané jsme už u vás dávno skoupili vše nejcennìjší."
Koupím to strašidlo i s nábytkem.
Vítám vás v cantervillském zámku.
Tudy, pane!
Co je to?
Staré proroctví.
Nikdo ho neumí pøeèíst.
Nejspíš se tu nìco rozlilo.
Ano madam, byla zde prolita krev.
Hrùza!
Nepøeji si, aby zde byly nìjaké krvavé skvrny.
Musí být okamžitì odstranìny.
Bohužel, madam, to není možné.
Je to krev Eleonory de Canterville, která byla na tomto místì zavraždìna
pøed 300 lety svým manželem, sirem Simonem de Canterville.
Jeho høíšná duše dodnes bloudí po zámku.
Turisté si vždy tuto neodstranitelnou skvrnu s obdivem prohlížejí.
Vše je tedy domluveno, koupil jsem tento zámek.
Co si tam prohlížíte?
Krvavou skvrnu na podlaze, která prý nemùže být smyta.
Hloupost!
Pinkertonùv èistiè skvrn ji znièí za minutu. Dívejte se!
A je to!
Co jsem øíkal?
A vy mluvíte o jakýchsi pøízracích.
Obávám se, že cantervillské strašidlo skuteènì existuje.
Dobrá, ukažte mi ho! Jestli za to stojí, zaplatím hotovì.
Platit za strašidlo? - Ano, ano.
Tomu nerozumím.
Èemu nerozumíte?
Vy prodáte pøízrak, já ho koupím.
Sire, neobchoduji s rodinnými strašidly.
Dám vám ho zcela zdarma.
Jste jistì velmi bohatý èlovìk, lorde Canterville, když rozdáváte takové dárky.
Vidíte? Skvrnu nelze odstranit.
Nesmysl!
Pinkertonùv èistiè skvrn nezklame.
Dívejte se!
Jak odporné klima!
Anglie je tak hustì osídlena, že ne každý dostane slušný plat.
Snad ta osoba nebude omdlívat pøi každé malièkosti?
Strhneme jí to z platu a bude po omdlévání.
Sire, vidìla jsem nìco strašného,
krev mi ztuhla v žilách.
Støežte se strašidlo rozhnìvat, tohle je dílo jeho rukou.
Tati, kdy to bude? - Kdy se koneènì ukáže?
Kdy se to stane?
Jen trpìlivost, dìti.
Lord Canterville dìlá dojem slušného èlovìka.
Sire, jsem nucen vás požádat, abyste naolejoval své øetìzy,
Jejich øinèení nás ruší pøi spánku!
Nechám vám zde na stole lahvièku se strojním olejem
a budu vás tímto prostøedkem zásobovat podle potøeby.
Hodíš na nìj taky polštáø? - Ne.
Mìli jsme si vzít kameny.
Nevadí, nám neuteèe!
Pamatuji si velmi dobøe, že jsem tu skvrnu vèera veèer odstranil!
A zamkl dveøe této místnosti.
Musí to být práce toho strašidla.
A skvrna je z jakéhosi dùvodu žlutá.
Tati! Nech to na nás!
Ne! Neubližujte mu!
Zdravím vás, mùj drahý kolego!
Zdá se, že jste nemocen.
Máte žaludeèní potíže.
Tento lektvar vám pomùže.
Dej mi to! Já vystøelil první!
Nejsem blázen.
Za ten kus rubáše mi dìti dají sto dolarù.
Už nelze dále trpìt!
Dìlají si ze mì blázny,
házejí na mì polštáøe,
nabízí mi strojní olej, žaludeèní lektvar!
Mnì! Mnì, hrùze cantervillského zámku!
Ještì ne tak dávno...
A po takových výkonech...
Posledních 300 let jsem budil hrùzu v celém okolí!
Takhle mì urazit!
Historie nepamatuje, aby se takto zacházelo se strašidly.
Zkusím bezhlavou variantu.
Ó, prokletí, prokletí!
Takže to jste vy, kdo mi bere ze skøíòky barvièky,
aby namaloval tuto hloupou skvrnu.
A kromì toho, kde jste vidìl zelenou krev?
A co jsem mìl dìlat?
Èervená barva došla, a sehnat pravou krev není tak lehké.
Buïte zdráv! - Dìkuji.
Tohle všechno zpùsobil váš otec tìmi èisticími tyèinkami od Pinkertona.
Nemìl jsem jinou možnost, než použít vaše barvièky.
Malá pomsta za velké urážky.
Jestli se budete chovat slušnì, nikdo vás už nebude obtìžovat.
Chovat se slušnì? Musím chrastit øetìzy,
sténat a v noci se procházet.
A je to pravda, že jste pøímo na tomto místì zabil svou ženu?
Pravda, pravda.
Byla hloupá, ani vaøit neumìla.
Jsem tak sám, tak nešastný, chci jen trochu klidu.
300 let... 300 let jsem nespal.
Ach, já znavená duše...
300 let? - 300 let.
Je mi vás líto!
Víte, co znamenají ta písmena?
Tahle? - Ano, je zde napsáno,
že když mì polituje èistá nevinná duše,
budu moci koneènì opustit zámek a najít klid.
A suchá mandloò rozkvete.
Musíte mì doprovodit.
A nebojíte se?
Ne, nebojím.
Vra se, malá Virginie, vra se!
Pozor, malá Virginie, pozor!
Žádný strach, my už ho dostaneme!
Nikdo už ho nedostane!
Pomohla jsem cantervillskému strašidlu navždy opustit tento zámek.
Navždy?
Bez strašidla nemá zámek ani o cent vìtší cenu,
než jsem za nìj zaplatil!
A víš vùbec, že ten tvùj duch zavraždil vlastní ženu?
Byla hloupá a neumìla vaøit.
Tohle jsou dùsledky, všichni ti lordi, duchové a všechno to èarodìjnictví!
Podívejte! Podívejte!
Suchá mandloò rozkvetla!
Konec